Zhudobnený text s akordami
Originálny text
Žalm 101
Milosrdenstvo a spravodlivosť chcem ospievať,
zahrať ti, Pane, na harfe.
Múdro a bez úhony chcem kráčať cestou života;
kedyže prídeš ku mne?
Chcem kráčať v nevinnosti srdca
uprostred svojej čeľade.
Nesprávne predsavzatia si nerobím,
podvodníka mám v nenávisti;
ten nemá ku mne prístup.
Skazené srdce sa mi prieči,
zlomyseľníka nechcem znať.
Kto tajnostkársky ohovára blížneho,
toho umlčím.
Kto má oko pyšné a srdce naduté,
toho neznesiem.
Moje oči hľadajú verných v krajine, aby prebývali so mnou.
Kto kráča cestou poctivou, ten mi smie slúžiť.
V mojom dome nebude bývať pyšný človek
a luhár neobstojí pred mojimi očami.
Každé ráno umlčím všetkých hriešnikov v krajine
a z mesta Pánovho vyženiem všetkých, čo pášu neprávosť.
Komentár:
„Milosrdenstvo a spravodlivosť chcem ospievať, zahrať ti, Pane, na harfe.“
„Či so mnou zaobchádzaš milosrdne, chcem spievať, alebo ma súdiš, chcem
spievať. Nech je akokoľvek, tebe, Pane, chcem spievať chválu.“ Toto povedal
Dávid Bohu.
„Hriešnici, ktorí konajú pokánie, a predsa ešte pochybujú o svojej spása,
potrebujú vedieť, že je tu pre nich Pánovo milosrdenstvo. Na druhej strane
mnohí si môžu povedať: „Pán je milosrdný, možeme hrešiť.“ Títo potrebujú
poznať druhé slovo, ktoré uvádza žalmista po milosrdenstve.“ (Hieronym)
„Múdro a bez úhony chcem kráčať cestou života“ značí nie sústrednie sa na
ceste, ale o snahu porozumieť, ktorá cesta je priama, aby po nej kráčal.
„kedyže prídeš ku mne? Chcem kráčať v nevinnosti srdca uprostred svojej
čeľade.“
„Medzi Bohom a človekom vytvárajú zábranu hriechy. Akonáhle sa človek
hriechu zbaví, pripravil si už miesto, aby sa Boh k nemu priblížil. A Boh na
človeka nezabúda. (Maxim z Turína)
Bezúhonnosť srdca uprostred domu označuje úprimnosť žalmistu. Jeho tvár
doma a na verejnosti bola stále rovnaká, úprimná a počestná.“ (Theodoretos
z Kyru)
„Nesprávne predsavzatia si nerobím, podvodníka mám v nenávisti; ten nemá ku
mne prístup.“
„Ak svoje myšlienky neustále usmerňujem na Boha, sú moje úmysly čisté.
V tom, čo robím, nehľadám nič okrem páčenia sa Bohu, aby som ho tým viac
sprítomnil.“ (Malbim)
„Skazené srdce sa mi prieči, zlomyseľníka nechcem znať.“
Toto vyhlásenie vylučuje akúkoľvek užšiu spriaznenosť s ľuďmi, ktorí majú
skazené srdce a sú tak zdrojom zlých myšlienok a plánov.
„Kto tajnostkársky ohovára blížneho, toho umlčím. Kto má oko pyšné a srdce
naduté, toho neznesiem.“
„Každú zlú myšlienku vo vnútri srdca a nepriateľskú voči blížnemu možno
prirovnať k psovi, ktorý hryzie v skrytosti. Takúto myšlienku je dôležité ihneď
vyhnať zo srdca, lebo čnostný človek nepočúva a nehovorí nič proti druhým
v skrytosti…. Čnostný človek nesmie ani hovoriť zle o blížnom, ani načúvať
tomu, ktorý zle hovorí.“ (Euzébius Cézarejský)
Moje oči hľadajú verných v krajine, aby prebývali so mnou. Kto kráča cestou
poctivou, ten mi smie slúžiť. V mojom dome nebude bývať pyšný človek a luhár
neobstojí pred mojimi očami.
„Kráčať po ceste poctivej znamená podstúpiť duchovný boj. Na pomoc
kresťanovi sú žalmy ako výzbroj pre duchovný život Božich služobníkov. Kto si
pamätá žalmy, nebojí sa nepriateľa a uzatvorí cestu svetským myšlienkam. Kto
sa často modlí žalmy, jeho myšlienky sú čestné. Diabol sa snaží dávať zlé
vnuknutia, aby podnecoval nenávisť, hádky a pýchu. Boží služobník, ktorý má
na ústach duchovné zbrane Božich slov zo žalmov, znčí každý útok nepriateľa.“
(Cézar Arleský)
Bernard z Clairvaux ku slovám „v mojom dome nebude bývať pyšný človek“
vysvetľuje štyri druhy ľudskej pýchy. Tá sa prejavuje ako pýcha srdca, keď sa
človek vo vlastných očiach vidí väčší ako naozaj je. Druhá je pýcha úst alebo
jazyka, keď si človek o sebe namýšľa a vyjadruje to aj slovami. Pýcha skutkov je
vtedy, keď človek koná svoje činy s úmyslom ukázať sa veľkým. Štvrtým druhom
pýchy je vyvyšovanie sa v obliekaní a v drahých hostinách v bohatých domoch.
„Každé ráno umlčím všetkých hriešnikov v krajine a z mesta Pánovho vyženiem
všetkých, čo pášu neprávosť.“
Mníšska tradícia, nasledujúc Origena, preto spája nepriateľov skôr
s negatívnymi myšlienkami a s ich vykorenením.
Žalm 101 je považovaný za kráľovský žalm. Žalmista hovorí o človeku
„bezúhonného srdca“ (v.2), ktorý by nemal prepadnúť očareniu sebou a svojou
mocou. Bezúhonné srdce je podľa biblického chápania srdce charakterného,
morálneho človeka s dobrými a múdrymi rozhodnutiami, ktorými nasleduje
Božiu vôľu.
V múdroslovnej literatúre sloveso „kráčať“ znamená správne konať.
Žalmista prosí, aby k nemu prišiel Pán, aby mu pomohol správne konať,
rozhodovať sa a vládnuť nad svojim domom i kráľovstvom podľa Pánovho
zákona.
„Vedený svojou skúsenosťou nebudem ospevovať milosrdenstvo a právo, ale
ospevovať budem teba, ó, Pane, milosrdný a spravodlivý. Počas kráčania
životom po tejto zemi ospevovať budem tvoje milosrdenstvo, aby prevážila
spravodlivosť, nech moje hriechy sú odpustené a tak na konci moja sláva bude
ťa ospevovať samotného.“ (Bernard z Clairvaux)
Žalm 101 je programom života aj pre kresťana, ktorý túži kráčať pred Bohom
s celistvým srdcom.